pecats. En la lley antigua los sacrificis aplacavan la ira del Senyor per virtut de la Sanch de Jesucrist, de que eran figura. En la lley nova, lo Cos y Sanch de Jesucrist, no en figura, sinó en realitat, se ofereix al Etern Pare, pera la remissió dels pecats. La Missa no solament es una representació, sinó també una mística renovació de la passió y mort de Cristo. Per qual motiu, axí com patint una vegada en la creu y en lo Calvari, rebé en sí tots los pecats del mon, que havia de esborrar ab sa Sanch, axí transferím en ell nostres pecats, pera ques digne Deu perdonarlos. Per axó ora lo Sacerdot en persona de Cristo en la missa, dihent: Rebeu, ó Pare sant, Deu tot poderós y etern, aquesta Hostia pura y sens mácula, que vos oferesch, jo vostre sirvent indigne, á Vos que sóu mon Deu, lo Deu viu, lo Deu verdader. Vos la oferesch per mos pecats, per mas ofensas y negligencias mias, que son innumerables; per tots los ques troban aquí presents, y també per tots los fiels cristians vius y difunts; pera que axí á ells com á mi nos aprofite per la salvació de la vida eterna. Axí sia. Peró no se ha de enténdrer, que per sí immediatament perdone los pecats, sinó mediant la misericordia de Deu y lo dó de la peniten-
Pàgina:Sant Sacrifici de la Missa (1849).djvu/16
Aquesta pàgina ha estat validada.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Sant_Sacrifici_de_la_Missa_%281849%29.djvu/page16-1024px-Sant_Sacrifici_de_la_Missa_%281849%29.djvu.jpg)